До сега в "Иерихон" :
Изглежда експлозията е била на запад, вероятно в Денвър.
Може да е било тест, както и злополука..
Но ако е било атака и навън цари хаос
не бихте желал неправилните хора да знаят, че Иерихон е все още тук.
Злочестата истина е, че е имало друга експлозия в Атланта.
Попаднахме на нещо!
Просто го съобщаваха или те стоят зад атаката?
Съберете колкото се може повече хора, за да ви помогнат с бензина.
В клиниката привършва.
Не можах да открия празен контейнер за пестициди.
Реших, че този воден резервоар ще свърши работа.
- Не, не може да ползваме стомана.
Риска от статично електричество е прекалено голям.
От друсането бензинът е отделил пари.
Една искра и всичко ще избухне. - Нямаме време да търсим друго.
Помощ.
Бежанецът от Денвър, разпознаваш ли го?
- Не.
Нужна ни е информация.
Къде са? - Езерото Бас.
Нуждае се от морфин. - Моля.
Защо се върна в Денвър? - Не можех да ги оставя да умрат.
- Било е грешка Вик. Защото сега сме с един по-малко.
Почина.
Войната ми омръзна.
Все никой не побеждава. - Аз също.
Може да играем и на шантави осмици.
Или пък хартс(купи)?
За мен е вече нощ.
- За тебе може да е каквото си решиш, но нощта отмина преди часове.
Всички ли искате кафе?
- Моето да е ирландско.
Мими, какво би правила сега, ако беше у дома си във Вашингтон?
- Щях да спя.
Знаете ли кое е най-гадното нещо, когато спиш в тая дупка?
- Кое? - Тишината.
Не знам как издържате. Все едно мозъкът ми е еко-камера.
Защо мислиш, че напуснах града?
- Аз мога да и кажа.
- Какво?
- Защо Джейк избяга от града.
- Внимавай, Джими!
Нека позная.
Явно напрежението ти е дошло в повечко.
Много ги разбирам тия работи.
Предполагам капитан на футболния отбор, крал на бала..
С най-големи перспективи.
Познах ли?
- Далеч от истината.
- Как така?
Какво ми убягна?
- Всъщност той напердаши краля на бала.
- О, да, вярно е.
Ерик, трябва да имаш хиляди истории за щуротиите на брат си, нали?
- Да, поне толкова.
Може ли две чаши кафе, Мери?
- Веднага.
Та..
Имаме ли план?
- Просто да се опитаме да набавим новини, да осъществим контакт.
Не сме се чували с Грей от няколко дена.
Не, Ерик..
Ние имаме ли план?
- Ще разговарям с Ейприл тази вечер.
- А после?
И повече няма да ми е нужен предлог, за да дойда да те видя.
Тайните на малкия град.
Ало.
Ало, говори заместник-секретаря Уолш от министерството на вътрешната сигурност.
Не изпадайте в паника.
Ако сте в безопасност, не ходете никъде.
Не се опитвайте да бягате. Роб, кой е?
Скоро ще се свържем с вас отново.
Дотогава знайте, че към вас идва помощ.
Ало, говори заместник-секретаря Уолш от министерството на вътрешната сигурност.
Не изпадайте в паника.
Ако сте в безопасност, не ходете никъде.
Не се опитвайте да бягате...
"Иерихон" - 01x05 - Federal Response
.. до кметството, добре ли си?
- Да.
Вътрешната сигурност?
- Така казаха.
Значи те командват сега?
- Ами, би трябвало те да командват в случай на бедствие.
И какво следва?
Защо питате нея? Тя е от данъчните.
- Както и от Вашингтон.
Казаха ни следното.
Първо се възстановява електричеството, след това комуникациите и накрая транспорта.
На косъм съм от некалорично мляко и шиацу.
Някой да има четвърт долар?
Ако те могат да ни се обадят, ние също трябва да можем.
Телефонът ти позвъня ли?
- Да, всички телефони звъняха.
Всички поземлени линии в града. - Защо?
- Защото Канзас има обратна система за набиране на 911.
В случай на криза, автоматично ни избира.
Всичко чухме едно и също.
А ние защо не можем да се обадим?
Всички се опитват да използват телефона едновременно.
Системата е претоварена.
Мислиш ли, че токът се нормализира за постоянно?
Не знам, не бих разчитал на това.
Здравей, Скайлар.
Извади ли късмет?
- Не.
Много е важно да проверя пощата си.
Родителите ми може да са ми писали от Ню Йорк.
- Опитвала ли си да влезеш направо по IP адрес?
- IP, какво?
Странно.
- Какво?
- Ами, интернета е разработен от военните.
Би трябвало да оцелее и ядрена война.
- Тогава защо не мога да си проверя пощата?
Алисън.
Сега работи ли?
Да, но..
Не и за нас.
Блокират ни.
Госпожо, не правете това. - Да, добре, благодаря.
Машината ви ми погълна картата.
- Не работи.
Това се опитвах да ви кажа.
- Благодаря ви.
Бяхте изключително полезна.
Здравей, тате.
Едно и също на всички канали?
- За сега.
Ами радиото?
- Все същото - седи и чакай.
Изглеждаш ужасно.
- Не спах.
- Следващия път остави картите и се прибери у дома.
Рано или късно, системата ще се oсвободи.
Да продължим да звъним докато не се свържем с някой.
- Да звъним на кого?
Съобщението дойде от Топика, да започнем от там.
- Да, но всеки си мисли да..
Предлагам да започнем с базата на националната гвардия в Грейт Бенд.
- Добра идея, сине.
По-добре да отидем до бензиностанцията, за да..
- Вече пратих Джими.
В момента е там.
Добре, трябва да презаредим и батериите.
- Чудесно.
Изглежда сте се оправили.
Къде отиваш?
- Вкъщи.
Взела си си душ?
- Нищо не ти убягва.
- Отиди да почистиш ваната и я напълни.
- Защо?
- Водата не достига до душа чрез магия.
Ако токът спре отново, това ще важи и за помпите, които я набавят.
Така че се запасяваме с това, което имаме.
За това...
Тя е твоя дъщеря, Роб, а не слугиня.
Е..
Трябва да говори по-малко и да слуша повече.
А ти да се научиш как да се държиш с нея.
Дарси.
Не знам колко време ще се задържа тук.
Така че всичко, на което трябва да я науча трябва да стане сега.
Когато разберем какво става, ще останеш ли или ще ни напуснеш?
- Не мисли за това сега.
- Е, не мога да се сдържа.
Най-накрая си при мен.
- Винаги си била добра в показването само на добрата страна.
А, татко, никак даже.
- На него му е повече на главата.
Когато замина..
Остави нечувана каша.
Нямаш си и на представа до къде стигна баща ти, за да оправи нещата.
- Тогава защо не ми каза нищо?
- Защото знаеше, че няма да ти се хареса.
А и в семейството ината се пренася по поколенията.
Миличък..
Мисля, че му дължиш истината.
- Искаш да му кажа за..
За времето ми извън града?
Тази къща е прекалено малка за големи тайни.
Какво беше това?
- Токов удар.
Момчета.
Изглежда нищо не се е променило.
Как върна хлапетата си толкова бързо?
Винаги ги води в колона.
Трябва да нормализираме обстановката.
Каквото и да е това.
Вървете!
Бързо!
Емили?
Емили...
Емили?
О, боже!
Емили, събуди се.
Помните ли тренировките, които правихме за подобни ситуации, в училище?
Добре.
Намерете си другарчето и се скрийте зад оградата.
Едно, две, три, вървете!
Хайде, бързо!
Вървете.
Тя ще се събуди ли?
- Да.
- Със суперсили?
- Не мисля.
Сега, върви!
Върви, Лукас!
Хайде, Емили.
Събуди се.
Чудя се кога ли ще дойдат.
- Наистина нямаш търпение да се пръждосаш от тук, нали?
Все още ли мислиш да предадеш доклада за моята ферма?
- Това не е точно първата ми грижа,
но пък е причината поради, която попаднах в тази, забравена от бога дупка, въобще.
- И това да, не, или може би е?
- Това е рано или късно.
Виж, ако зависеше от мен, щях да направя нещо по въпроса.
Но това е просто само от ирландското кафе.
Имаш ли си семейство във Вашингтон?
- Имам си рибки.
- Сигурен съм, че тъгуват за теб.
Мери, пиши ми го на сметката, става ли?
- Сметката ти?
Да и продължавай да наливаш от ирландското кафе.
Поне докато си върна фермата.
Чу селянчето.
Наливай.
Добре, сложете й венозна система и кислородна маска.
Дръж под око пулса й и ми кажи ако кръвното й падне.
Къде е Ашли?
Отиде да вземе Алиса.
Алиса?
Алиса в страната на чудесата?
Вътре?
Ашли?
Ашли!
Ашли?
Миличка?
Ашли, скъпа.
Ашли, г-ца Лизински е.
Ашли!
Шефе, има още един пожар от южната страна. Край.
- Разбрано.
Има друг пожар.
От южната страна е, близо до парка за каравани.
- Но хората не ни достигат и само за този.
- Ще се върнат възможно най-бързо.
Вземете втория камион.
По-живо!
77, да поставим стълбата там.
Какво е станало?
- Изглежда е поела голям волтаж.
Давайте, заключете я!
Как е започнал?
Жици.
Жици?
Задръжте водата.
- Какво има?
- Електричен ток.
Водата е проводник, всеки който я докосне ще се изпържи.
Джонстън.
Мислех, че си в ранчото.
Конете са на сигурно.
- Ами конюшнята?
В радиус от мили няма нищо друго освен пръст.
Няма да ходиш при пожара.
Оставих Керъл и половината управа да заминат за Денвър.
Останаха шепа хора. - Които ще се оправят.
Джонстън, ако се разболееш още повече няма да си в помощ на никого.
Тате, там ли си още?
- Да, Ерик, тръгвам.
Не, не слез долу и изключи електрическата мрежа на библиотеката.
- Дай ми пет минути.
Изглежда ще е твоята.
И тук ще съм полезен.
- Добре.
Токът ще е спрян до 5 минути.
Приготви хората си.
Хванете блоковете от 1 до 7 източно от явора.
Изчакайте.
Какво правиш?
- Уверявам се, че не е претърпяла сърдечен удар.
В добри ръце си.
Спрях тока. Действайте. - Разбрано.
Добре, това е, токът е спрян.
Давайте.
Пуснах ги.
- Добре.
Какво става?
- Загубихме налягане.
О, боже!
Изпомпвателната станция трябва да е с нашата ел. мрежа.
Ако спрем електричеството тук.. - .. спира и там.
Къде е станцията? - На върха на билото, в края на шубрака.
Откачи маркучите.
Виж дали наоколо има работещ пожарен екран. - Ясно.
Джейк.
- Станли.
Слава Богу.
Шубрака, изпомпвателната станция, да вървим.
Хедър..
- Моля?
- Хедър? Къде е тя?
Ерик.
- Да?
Мисля, че Хедър може да е още вътре.
- Не, казаха, че са евакуирали сградата. - Сигурен ли си?
Проветрете тази зона.
Ерик, какво правиш?
Ерик, не!
Чудя се какво ли прави Линдзи Лохан в момента.
Дали е още жива?
- Опитвам се да открия родителите си, Лиза. Въобще не ме интересува.
Супер. Батерията ми падна.
Извинете, съжалявам.
Продавате ли зарядни за телефон?
- Какъв телефон?
Ще проверя отзад.
- Благодаря.
Защо го харесваш тоя хахо?
- А ти защо харесваш глупави актриси?
Писта, пазете се!
Шон, скейтбордите са забранени.
Прочети табелата.
Хора, трябва да скивате това.
Библиотеката гори, а дори не съм аз виновника.
Някой ранен ли е?
- Вероятно.
Скай, да вървим.
Върви, ще те настигна.
Хайде.
На тази пише, че е универсална, така че трябва да стане.
- Ще отидем да видим пожара.
Ако искаш да..
Дейл.
Провери дали пожарогасителите ни работят.
- Трябва да остана.
Но ако искаш, мога да го заредя и после да дойдеш да си го вземеш.
- Добре.
Ако родителите ми се обадят..
- Ще те намеря.
- Благодаря.
Хайде, ако отворим клапата, водата ще тръгне.
Ашли?
Ашли.
Да се махаме от тук.
Хайде. Да вървим.
Има ли някой?
Хедър?
Хайде.
Хайде, да вървим.
По-добре прави каквото ти каже разярения пожарникар. Да вървим.
Хайде, оттук, да вървим!
Мамка му!
Не иска да помръдне.
Откъде въобще знаеш, че е това?
- Повярвай ми, това е.
При токов удар, клапите спират в неработно положение.
- Моля?
Човек, побъркваш ме. Откъде въобще знаеш това?
- А ти как не го знаеш?
Изглежда е недокосвано от години.
- Така е.
Моторът го отваря и затваря, когато има ток.
- Без ток няма и мотор.
- Да, също и вода.
А в момента, най-много ни трябва лост.
- Всъщност..
Един момент.
Не може да влезете, г-жо.
- Съпругът ми е там!
Стойте настрана, моля ви.
Ашли, ще се измъкнем от тук.
Какво стана?
- Нищо, нищо.
Просто ще използваме другата врата.
- Не, не и тя е блокирана.
Дим!
- Трябва да го спрем.
- Добре. Може ли да използваме това?
- Да.
Мила, искам да се скриеш отдолу и да не дишаш дима, става ли?
Всичко ще се оправи, Ашли.
Ерик?
Трябва ни още една змия.
Ашли, наведи се към земята, като игра на прескочикобила.
Готов ли си?
Това ще те предпази.
Това ще те пази и ще ти позволи да дишаш.
Ето.
Дишай през това.
Готово.
Стана!
Тръгна, тръгна. Водата тече.
Ще се оправим.
Хайде, това ни е шансът, да се махаме!
Да вървим!
Хайде.
Някой трябва да влезе да им помогне!
- Г-жо, отдръпнете се, моля ви.
О, боже!
Ранен ли си?
- Не, не се тревожи за мен.
Детето пое много дим.
Можеш ли да я вземеш?
- Да, добре.
Ще се оправиш, Ашли.
Дай ми оптиката. Ще проверя дали имат вода при библиотеката.
- Слушай, оптиката ми беше подарък за Коледа, ясно?
- Спокойно.
Внимавай.
Какво виждаш?
- Става.
Имат вода.
- А огъня от лявата страна?
- Изглежда са го потушили.
Има много пушек.
Има и друг пожар.
В източните гори.
- Моля?
- Точно до къщата на Ерик.
Какво по дяволите?
Какво има, Джейк? Какво става?
Ейприл! Ейприл!
Ерик, има и друг пожар.
Ще отидем там, като приключим тук.
Нужна ни е помощ с очистването на алеята.
Огънят се разраства.
Ерик, насочва се към домът ти!
Какво ще правиш?
Към твоя дом.
Няма какво да се направи.
Останахме прекалено малко хора.
Ако не спрем огъня тук, може да стигне главната улица.
Ейприл?
- Прав е.
Какво възнамеряваш да правиш?
- Ще погася пожар.
- Трябва ли ти помощ?
- Не.
Ако знаех нещо, щях да кажа на кмета ви.
- А какво знаеш?
- Почти нищо.
Същото съобщение като всички останали.
Искаш ли моята помощ?
- Качвай се.
Първото нещо, което ще направя като се върна във Вашингтон е да изгоря тези дрехи.
Та, какъв ще е твоят приоритет, когато се нормализира положението?
- Нямам такъв.
Просто очаквам с нетърпение да продължа живота си.
- С господин съгрешител?
Няма да стане.
- Това въобще не ти влиза в работата.
Пък и..
Не познаваш Ерик като мен.
- За щастие.
Но познавам порода му.
Мъже като него не напускат жените си, заради момичета като нас.
- Като нас ли?
- Била съм в твоето положение.
- Е, неприятно ми е да ти разбия теорийката, но..
Ерик ще каже на жена си за нас довечера.
- Така ли?
- Точно така.
- Забрави тогава.
За щастливата двойка.
Малко по-нависоко, до онзи комин.
Ей, ние ще се оправим!
Махнете си маркуча.
Сега какво?
- Вода.
Да използваме помпата на басейна.
Филтриращата система.
Доста хитро, Джейк.
Къде са науча на всичко това?
- Бях басейнаджия.
Включи я!
Какво?
Включи помпата!
Хокинс!
Мамка му.
Какво по дяволите правиш?
Пожарът е поразил и електричеството.
Така че си намерих собствено.
Готов ли си? - Да.
Доста си досетлив.
- Да, и аз съм бил басейнаджия.
Как си, Ашли?
- Добре съм.
Вдишала е малко дим, но ще се оправи.
Спаси й живота.
- Погасихте ли другия пожар?
- Южната част е под контрол.
- А онзи до къщата ти?
- Не знам. Жена ми..
А къде е тя?
Още си тук.
- Да.
Родителите ми..
- Съжалявам.
Но пък батерията е заредена.
- Ще се прибираш ли вкъщи?
Тук ли ще стоиш цяла нощ?
- Няма къде другаде да отида.
Пожарът е минал през парка за каравани.
Отнесъл е всичко.
- Дейл, ужасно съжалявам.
- Всичко е наред.
- Не, не е.
Защо си толкова спокоен?
- Нямам голям избор.
- Ами например изкрещи.
Удари нещо, счупи нещо.
Хайде.
- Къде ще ходим?
Ще започнем от кмета.
Ще го помолим да ти осигури подслон, пари и някакви дрехи.
Мога да се грижа за себе си. Ще се оправя.
- Просто се опитвах да помогна.
- Знам.
Знам.
Нека ти помогна.
- Ще се оправя.
- Не.
- Казах ти.
- Извинявай.
петиция за разтрогване на брак
Бракоразводни документи?
- Бях ги съставила преди експлозията на бомбите.
Не исках да ги виждаш.
Вече..
Вече не го искам.
Разводът, не го искам.
- Е, не мога да те виня Ейприл.
Нещата между нас са зле от дълго време.
- Не зле.
Просто..
- Не добре.
Не сега.
Всичко е различно, Ерик.
Светът е различен.
Моля те.
Може да го обмислим.
Просто..
Не днес.
Сребърния сервиз.
Какъв е поводът?
- Сервизът е бил предаван през пет поколения.
Вероятно е видял бял свят 4-5 пъти, откакто е у мене.
Отсега нататък, всяка вечер е повод.
Ти ли изключи телевизора?
- Да.
Стори ми се някак глупаво да се взирам в празен екран,
в очакване един бог знае кой, да ми каже един бог знае какво.
Но пък ме накара да се замисля.
Знаеш ли, онова нещо, от което бягаше до сега..
Не е навън.
А е горе и чака да го викнем на вечеря.
Здравейте.
Радвам се, че сте у дома.
Хайде.
Последно предупреждение, хора!
Ще затварям по-рано днес.
Ами това?
- Гледайте го вкъщи.
Или у приятели.
Последно..
Станли, отиде да кажеш на другите.
- Но аз искам да гледам.
Тогава си плати сметката.
Добре, тръгвам.
Гледайте.
Всеки ден изниква нещо ново.
Как ще се оправим с всичко?
- По същия начин като днес.
Загубихме няколко сгради, но не и хора.
И за това ти имаш не малка вина.
Доста хора споменават какъв късмет има Иерихон, че се завърна.
- А ти какво им казваш?
- Опитах се да ги разубедя, но никой не ме слуша.
Знаеш ли коя беше най-трудната част да раста твой син?
Не политиката или очакванията, а..
Това, че винаги съм знаел, че си добър в оценяването на характера, а
смяташе, че моят е лош.
Когато напуснах града, бях силно решен да те опровергая, но..
Но вместо това, където и да отидех, правих точно обратното.
Татко..
Не бях просто в Сан Диего.
- Не ме е грижа.
- Какво?
- Не ме е грижа.
Ако желаеш да ми кажеш, ще те изслушам, но..
Където и да си ходил, каквото и да си правил, това те е променило.
И ако един невеж хлапак напусна дома, то един доста свестен човек се завърна.
Мога да го преживея.
Тате, сега като вече има ток, може ли да отидем на кино?
- Разбира се.
И на бейзбол, и на аквариума, и..
Нека..
Започнем с киното, става ли?
- Добре.
Защо работеше отвън днес?
- Трябваше да поправя нещо.
- Какво имаше в онази голяма кутия?
- Инструментите ми.
Хайде, Сам, време е за сън.
Ще дойдеш ли да ме завиеш, тате?
- Да.
- Оправили проблема?
- Работя по въпроса.
След всички тези години, през които исках да се събере цялото семейство..
- Внимавай какво си пожелаваш.
Превъзходно е, Гейл.
- Благодаря.
Да, кой би помислил, че неузрелите картофи ще имат такъв вкус.
- Е, нещата ще са други, когато имаме истинска храна.
Филе миньон със сирене.
Не се правете, че не сте се замисляли.
Чийзбургер и пържени картофки.
Осолено говеждо и зеле с онази пикантна горчица.
Аз не бих отказал парче от боровинковия пай на мама.
Пържено пиле с малко прясна царевичка.
Шоколадова торта..
Извинете ме, у Бейли уловихме някаква картина.
- Да включим телевизора.
Не, единствено там се хваща. Мисля, че се излъчва сателитно от Вашингтон.
Идваш, нали?
- Да, разбира се.
Продължете да я въртите, изгубихме картината.
Какво става?
Всички да се успокоят.
Сега ще я възстановим.
Превод и субтитри : Warden22